Det var ditt första misstag.
Affärer är utformade efter tanken att människor går medsols.
- Går man motsols handlar man mindre. - Kanske det.
Jag fick en trofé!
- Det är jag som är James. - Kom in och sätt dig.
- James... Harris? - Ja.
Jag vill skriva kontrakt, inte höra nån skrika på italienska i tre timmar.
- Ring upp Steven. - Han är i London, de firar jul i dag.
Frågade jag vad klockan var i London?
Tänk om man inte betalade med pengar utan fick berätta en hemlis i stället.
- Ju galnare, desto mer fick man köpa. - Måste det vara sant?
Helt och hållet, annars får man en elchock.
Men vänta... Om tumören sitter där så tar vi väl bort den?
Du såg hur illa hennes hjärta såg ut.
Hade det synts på röntgen skulle jag aldrig ha öppnat upp henne.
Så du nöjer dig så?
Vänta!
Där! Vad är det med er?
Vet ni inte vad en takvåning är? Jag vill inte ha en pelare i vägen!
Det går tyvärr inte.
Då skulle vi behöva bygga om fem våningar neråt.
Jag äger de våningarna, och alla våningar under dem!
- Steven i telefon. - Steven.
"På grund av oförutsedda ekonomiska ansträngningar för Pavlick Energy"-
- "leder en nödvändig omorganisation till uppsägning av James Harris..."
Va?! Får jag sparken?
Nej då. Du blir friställd.
Men det är ju julafton.
Tjena, Turk. Hur är läget? Sex till åtta veckor?!
Vem ska jag då ha som running back?
- Vi kommer för sent! - Det gör vi jämt.
- Kliv ombord! - Skynda på nu!
Ta det lugnt, det är ju jul.
- Kom, Dawn! - Nu låtsas vi att vi är vänner.
- Jacob, då? - Han får inte plats.
Kom, Jacob.
Ledsen, men jag kommer med en sängtransport.
- Ser man på, dr Roberts. - Syster Ratched.
- Är inte det där...? - Hon sover i två timmar till.
Sen får nån stackars sköterska berätta, för då är ni långt härifrån.
Hon ska vara klar om 30 minuter. Jag är där om 26.
Så länge tunnelbanan är i tid och övergångsställena är synkade.
Inte nu, det är ju julafton. Vi får ta det efter nyår.
Vi tar lunchmöte och låter de nya presentera sig.
Jag är en running back kort, skulle du välja Moreno eller... Hallå?
Hör du mig?
Jag tänkte bara påminna om att det är er sons födelsedag. Och jul.
- Ska jag skicka en present? - Du läser mina tankar.
Vad hände?
Fan också.
JORGES KOPIATORSERVICE
Var är jungfrun?
Svara, Lupita! Var är du?
- Det var inte bra. - Inte alls.
- Har jag blivit blind? - Några förslag?
Jag har alltid vetat att jag kommer att dö i en hiss.
Jag vill ha min aska spridd över vår lägenhet.
På taket? Eller på golvet och så?
I akvariet, kanske. Lite varje dag, bara.
Visste du att naglarna fortsätter att växa i typ ett år efter man dött.
Det är faktiskt en myt.
När huden drar ihop sig ser det ut som om de växer, men det gör de inte.
Var det smartskaftet eller städmanikern?
Smartskaftet, tror jag.
Den korrekta benämningen är "tvångsneurotisk". Det är ett adjektiv.
Jag tvättar händerna ofta, var glada för det.
Det här börjar bli läskigt!
Hej, Stew! Det är jag.
Vad är det som händer där ute? Skojar du? Hela stan?!
Vad säger du? -Zombier...
Jag visste det! Du blir misshandlad av ett MC-gäng-
-medan jag sitter fast i en hiss med...
Vad heter du? Smilgropen? Sa du det? Intressant.
Jag är fast med Smilgropen, och snart är det bara vi två kvar på jorden.
Med makt följer ansvar.
Det här kan inte stämma, Stew. Jag har ingen mottagning i hissen-
- så det här samtalet är inte på riktigt.
Därför lär det inte gå att skicka meddelanden heller.
Hej...
- Hur lång tid har det gått? - Sen jag blev kär?
Sen hissen stannade.
Tio minuter, typ.
Bor du på 38:an? 41:an?
Hör du? 42:an?
- 43:an? - Ja, det gör jag.
- Bor inte ormtjusaren där? - Nej, på 53:an. Bredvid stepparen.
Stepparen! Just det.
- Hur länge har du bott här? - I fyra år. Du, då?
Jag bor inte här. Jag bara kikar in, men jag är inte rädd för att binda mig.
Vet du vad jag hörde? Om man bor här i fem år händer nåt alldeles extra.
Man får ha varmvatten en hel dag.
Då kommer jag och lånar din dusch.
Hur mår du därinne?
- Jag mår bra. - Täck ansiktet!
Okej...
Bilen är strömförande! Rör ingenting!
Det är ingen fara, bara jag hittar min jungfru.
Hallå! Är det nån där? Jag sitter fast i hissen!
Ni måste hjälpa mig! Jag är gravid!
Jag är en gravid kvinna! Jag tvingas föda i hissen om ni inte räddar mig!
Nu gick vattnet! Snälla, hjälp mig!
Kan du hjälpa mig lite?
"Före detta anställda ska inte ha samröre med företaget"-
- "och inte heller nyttja dess tjänster."
Jag förstår att du är sur.
"Före detta anställda får inte umgås med anställda i företagets lokaler."
- "Ej ens på den anställdes initiativ." - Jag är instängd med en galning!
Snälla du, det är julafton. Jag vill inte heller sitta fast här.
- Hjälp till, så vi kommer ut. - Vart ska jag ta vägen?
- Jag har inget jobb. - Tror du jag gillar att friställa folk?
- Nej! Du gav mig sparken! - Tror du att jag är ond?
Jag vill verkligen se dig som mänsklig-
- men när ett tevespel går före en människa vars liv du vänt upp och ner-
- då framstår du snarare som Satans avkomma.
Har du aldrig spelat Fantasy Football?
Nej, jag är ingen tönt.
Jag förstår. Tack.
Det är strömavbrott. De jobbar på det, max fem minuter.
- Sluta armbåga mig, annars dör du. - Hörde ni? Ge drottningen utrymme.
- Ta dig där bak, Walt! - Var lite tysta.
- Det finns ingen mottagning här. - Syrran...
Om du hör det här... Det är Marta, jag och orkestern sitter fast i hissen.
- Vi kommer att dö! - Herregud!
- Håll klaffen, Marta! - Säg inte så. Håll klaffen, själv.
- Nu sa du till Walt att hålla klaffen. - Han sa det ju först!
- Tänk om vi missar hela julkonserten. - Jag behöver aldrig mer få spela.
Det menar du inte.
- Fy! - Allvarligt talat?
- Vem var det? - Bra försök, Walt.
Jag skulle inte kunna prutta nu ens om mitt liv hängde på det.
Må den som gjorde det dö en lång och smärtsam död.
- Jag tror att jag kräktes. - Är det kräks jag har i nacken?
- Det är nog bara svett. - Marta!
- Jag kanske inte gjorde det. - Vet du inte om du kräktes?
- Det är din egen svett! - Lägg av!
- Tagga ner nu. - Kom an, då!
Sluta upp med galenskaperna!
Vad var det?
Vem har med sig en pistol hit?
Jag har ingen pistol!
Inte jag heller.
Jag önskar att jag haft en.
Är man så vacker som jag gäller det att vara försiktig.
Helvete.
Jag gissar en gång till. Jobbar du i tårtbranschen?
Du jobbar inte för staten...
- Är du advokat? - Är du privatdetektiv?
- Ser jag ut som en privatsnok? - Inte privat, direkt.
Juristassistent.
Men... Förlåt, fortsätt du.
Nej, säg du.
Jag tänkte säga att vi kanske borde skrika och hoppa eller nåt.
- Den där kappan inte passar dig. - Är du modekritiker?
- Nej, det går djupare än så. - Nej, tack.
Har du täckt glass med choklad nån gång?
- Jag vet inte. - Det är du som är glassen.
Kappan är som ett skal, du gömmer dig i den.
Om jag försöker gömma mig verkar det inte gå så bra.
Varför ska du som är så vacker gömma dig? Vad är du rädd för?
Lilla jag?
Vänta, nu vet jag.
Du är ensambarn! Inte sant?
Du var med i studentföreningen på Harvard. Precis som mamma.
Under juridikstudierna hittade du den rätte-
- men han dumpade dig sista terminen och satsade på Wall Street i stället.
Du tog examen, men kuggade inträdesprovet till juristsamfundet.
Nu säger du att du är advokat, men egentligen är du bara assistent.
- Nu kommer den bästa biten... - Jag kan knappt hålla mig.
Du har alltid velat bli hejaklacksledare.
- Vad gör du? - Jag vill ta en bild på dig.
- Sluta! - Visa vad du har under skalet.
Fram med känslorna! Så ja!
Vi är på kirurgavdelningen, på väg ner till uppvaket.
Hur är det möjligt, det är ju ett sjukhus!
Jag förstår.
Generatorerna krånglar, det borde ta 10-15 minuter.
Hoppas att Törnrosa inte vaknar, i så fall får ni berätta.
Hon har en hjärttumör, det kan inte nån göra nåt åt.
Bara Gud, men det har hon ju redan försökt med.
- Hur vet du det? - Hon ville att jag skulle be med henne.
Nå?
Vi kanske kan få igång den genom att hoppa.
Nej.
Jag heter Molly, jag har varit nykter i 45 minuter.
Jag och min bästis Sherry skulle ut och äta kinamat.
Hon ska snart få berätta om sig själv.
Jag är skytt och allergisk mot jordnötter, vilket är ovanligt.
Att vara både skytt och allergisk mot jordnötter, alltså.
Jag heter Sherry, det rimmar på "canary".
I mitt förra liv var jag en cyberkinetisk kraft av okänt ursprung-
-men nu pluggar jag poesi.
Jag betalar hyran genom att testa smink, därför ser jag ut som jag gör.
Stirra inte.
Jag heter Nick.
Jag är konstkurator.
Jag skulle ha hållit i en visning på The Met i kväll.
Bara jag, och New Yorks allra främsta.
Men jag sitter här med fyra främlingar-
- som inte tvättar händerna ens tre gånger om dagen.
- Precis som genomsnittet. - Jag vet.
Jag heter Glen.
Jag heter Tim Giles.
En cyberkinetisk krafts ursprung går att fastställa, liksom alla krafters.
Om de inte befinner sig utanför rumtiden, vilket är omöjligt.
Jag tror inte på att ni skulle äta kinamat, inte i de där skorna.
Vi var på väg till en salsabar för att dansa med papperslösa.
Vår lilla julvälgörenhet!
- Stäm oss, då! - Det vore omöjligt att vinna.
Skojar du?
Varför är du så allvarlig? Vi har ju fest!
Det ser bra ut!
Stanna!
- Säg det, bara. - Vi har svårt att få ut dig.
Jag har märkt det.
Folk sitter fast i hissar överallt häromkring.
Din bil förstörde elledningen.
- Jag klantade till det. - Ja, faktiskt.
Bilen kopplar också samman reservledningen.
Om inte bilen försedde nödbromsarna med el skulle hissarna åka i backen.
- Vad ska ni göra? - Vi ska gräva ett dike runt bilen.
- Sen lyfter vi och tar ut dig. - Hoppas att det funkar.
Det hoppas jag med.
- Vill du ha nånting? - Ja, jag vill träffa min señora.
- Jungfrun? - Min riktiga señora.
Ett pistolskott? Nej, knappast!
- Skulle det skynda på ärendet? - Säg att vi skjuter en i timmen.
Inte undra på att du är trummis, du är så aggressiv.
Tio minuter till, ungefär. De jobbar på så fort de kan.
- Vi bänder upp dörrarna! - Vi kan skjuta upp dem.
Jag vill aldrig mer se den där pistolen.
- Ska vi byta plats? - Ja.
- Nu skulle vi spela "Hallelujakören". - I sömnen.
Varför säger du så? Du är en av de världens bästa violinister.
En av världens mest uttråkade violinister. Jag ville bli dansös.
- Varför blev du inte det? - Mamma tvingade mig att sluta.
Att spela döda kompositörer om och om igen är faktiskt riktigt tråkigt.
Mozart, Bach, Handel...
De styr mitt liv mer än jag själv gör, trots att de varit döda i 300 år.
När jag var liten drömde jag om att spela för Englands drottning.
Jag satte upp en bild av henne på min vägg och övade.
För två år sen hände det, då satt hon i publiken.
När jag värmer upp innan konserten gör jag precis som pappa lärde mig.
Det var som en bön för honom.
- Jag gillar pojkband. - Det var väl inte Dawn som sa det?
Hon är beväpnad, hon får gilla precis vad hon vill.
Jag har ju sagt förlåt. Det var inte meningen att skrämmas.
Hur lång tid har det gått nu? Sen vi fastnade här.
Två timmar.
- Det här är väl husets enda hiss? - Ja.
Då måste de veta att vi sitter fast härinne!
Jag är inte ensambarn.
- Va? - Jag är inte ensambarn.
Jag är mellerst av fem.
Pappa var vaktmästare, men jag strävade efter samma saker som de rika barnen.
Diskussionsklubben, tidig examen... Allt sånt.
Men så snart jag hade blivit antagen till Priceton, Yale och Harvard-
- insåg jag att jag egentligen inte ville gå på nån av dem.
Det var... Jag var helt slutkörd.
Så jag stannade hemma. Jag gick på ett par föreläsningar...
- Jag är inte ens juristassistent. - Lögner...
Jag tar kopior och gör kaffe.
På tal om det så är jag väldigt hungrig.
Har du nåt i nån av dina väskor?
Jag vet inte.
På ett villkor...
Hallå? Hallå!
- Harris och son, ett ögonblick. - Nej!
- Då så, vad gäller det? - Vad tror du? Jag sitter fast i hissen!
Jag förstår. Vi jobbar med problemet. Jag beklagar.
Jag ska kolla upp det så snart som möjligt.
Nu har du sagt fyra meningar utan att ha lämnat nån information!
Jag har redan märkt att hissen har problem.
Att du beklagar är irrelevant. Att du "kollar upp det" är irrelevant.
Jag tvivlar på att du själv är relevant!
Nu ser du till att hissen fungerar inom en minut-
- annars letar jag upp dig, sparkar dig-
- och ser till att du får sparken från nästa tre jobb du får.
Är det tillräckligt relevant?
Hallå? Hallå?
Mer än två timmar...
- Vad är det som händer? - Den borde gå att starta om.
DE VISE MÄNNEN SÖKER HONOM FORTFARANDE
Gå inte på det där, doktorn.
Om tanken på en högre makt kan hjälpa nån så är ju det bra.
Jag tror inte på det.
Tror inte du på det eller tror du inte på att nån annan tror på det?
Jag vill inte se bra människor fara illa-
-av en tro på nåt som inte finns.
Har ni farit illa, doktorn?
Det är inte på riktigt.
- Är hjärttransplantationer på riktigt? - Så klart.
Nu, ja. För några årtionden sen fanns de bara i fantasin.
Så om vi väntar tillräckligt länge kan vad som helst...
Hallå?
Ja...
Okej.
Vi kan ha råkat förstöra reservsystemet.
Om nu nån trodde på intelligent design...
"Överge hoppet, alla som hit kommer."
Det där tänker jag inte låtsas om.
Kan du sluta?
- Vi är fast mellan våning 15 och 16. - Vi vet.
Släpp ner oss lite med hjälp av reservkabeln.
Nån sån finns inte, men bra försök.
Var inte nedlåtande mot mig, vi har ju samma problem.
Att öka antalet problemlösare till ett och samma problem-
- gör chansen att lösa det snabbare större.
- Vi jobbar på... - Första möjligheten:
Reservströmmen fungerar, med tanke på belysningen.
Förmodligen räcker inte strömmen till husets alla hissar, men till en...
Av 7,5 miljarder människor lyckas du göra den enda som kan hjälpa oss sur.
Det finns bara 7,163 miljarder människor.
Jag förstår.
Det var mörkt och dimmigt.
En högst opassande natt att få bensinstopp på en avskild väg.
Mannen låste in frun i bilen medan han hämtade hjälp.
När han kom tillbaka var hon död-
- och hos henne i bilen fanns någon han aldrig sett förut.
Dörrarna hade inte öppnats, fönstren hade inte vevats ner...
- Bilen... - Det var ett barn.
Varför kan man inte fotografera en indiankvinna med papiljotter?
För att man inte kan fota med papiljotter.
Ta en tom vinflaska, lägg i ett mynt och sätt på en kork.
Hur får man ut myntet utan att ta bort korken?
Det finns inga frågor utan svar.
Du kanske inte känner till svaret nu, men det finns där ute.
Det är nästan alltid mycket enkelt. Så enkelt att det nästan är löjligt.
När man hittar det...
Det finns ingen bättre känsla.
Min fru kommer att döda mig.
Min pappa lär döda mig när han får veta att jag fått sparken.
Blivit friställd!
Han är en framstående byggherre som bara bryr sig om jobb och pengar.
Han bygger en skyskrapa med en fem våningar hög takvåning.
Jag har fått friställa 238 personer, jag har alla uppskrivna på en lista.
Jag vet inte varför.
- För att låtsas att du bryr dig. - Du, då? Är du ett helgon?
Som att höra om en tornado på nyheterna...
Man byter kanal och är glad att man inte var där.
Vet du vad cheferna kallar de anställda? Krambjörnar.
Vet du vad de kallar dig? Snövit.
Du är så ointresserad att du lika gärna kunde vara död.
- Snövit? - Dave sa Sasquatch.
- Vad han nu menade med det. - Dave...
Han sov på min soffa en natt.
Efter julfesten för två år sen.
Fyllechauffören Dave...
Han blev så packad att han tog en taxi, men glömde bort var han bodde.
Hotellet sa min adress eftersom jag betalade festen.
Han kom hem till mig utan att veta att han hamnat fel.
Han gick in till mig och min fru, men vi ledde honom till soffan.
Morgonen därpå var han puts väck.
Filtarna låg vikta, som om han aldrig varit där.
Ingen av oss har sagt nåt om det-
- men varje jul står det kakor utanför dörren.
Kakor som ser ut som renar. Jag vet att Dave ställer dit dem.
Det är det inte alls, det är redovisningsavdelningen.
De har ögondroppar i dem.
Diarré...
Det förklarar en hel del.
Det här måste vara det värsta du har varit med om, eller hur?
- Perfekt. - Okej.
Då så...
Otroligt...
Då kör vi.
- Sir... - Hallå! Här är jag!
- Vi försöker få ner er, men elen... - Öppna bara!
- Ni står mellan två våningar. - Finns det inget ni klarar av?
- Jag gör mitt bästa, sir. - Du får sparken!
Hallå?
Kom tillbaka!
Hallå? Hallå!
Helvete!
Ta ut mig härifrån!
Så här...
- Nej, den täcker inte hela ansiktet. - Du måste ta i.
Aj! Din skit!
Vänta!
Jag kissade nästan på mig.
Tänk på nåt annat. Tänk på bilar. Vad tror du att hon har för bil?
- Vad jobbar hon med? - Hon spelar harpa i en orkester.
Då måste det vara nåt stort så att harpan får plats.
- Hur gammal är hon? 35? - 32.
En ung, fattig musiker... En begagnad Volvo från 2001.
- Hennes man är programmerare. - Då finns det lite pengar ändå...
- En Land Rover? - Inte omöjligt.
- Tio dollar på att den är röd. - Varför det?
Musiker älskar rött. De är passionerade och måste jämt klä sig i svart.
- De väljer rött när de kan. - Enligt vem?
Enligt... studier.
Jag slår vad om att bilen är svart, det gillar hon.
Jag tror att den är brun. Titta på håret, det är ofärgat.
Vad tror dr Penning?
Jag tror att den är vit. Inte benvit.
Kritvit, som himlen.
- Dags igen... - Gud har vitt skägg och vita änglar.
- Visst är det vansinnigt löjligt? - Finns det nåt som inte är det?
Låt oss tänka oss att universum var ett enda stort kaos.
För 14 miljarder år sen uppstod en stor smäll-
- och ur den kom planeter, stjärnor, grönsaker, grottmänniskor-
- och vi fem som sitter här, är det möjligt?
- Absolut. - Är det inte helt galet?
Jo... Jag bryr mig inte om hur nån av oss kom hit.
Det är ofattbart, överväldigande och enastående.
Okej... En vacker, ung, gift kvinna, vars hjärta håller på att ge upp.
Förklara hur den goda guden kan tillåta det, en fin julafton som denna.
Det kan jag inte.
Men en sak kan jag berätta.
En sommarkväll när jag var tio år...
Jag lekte ute eftersom mina föräldrar bråkade.
Solen höll på att gå ner och när jag vände mig om mot huset-
- fick jag en solklar förnimmelse om att Gud vet vem jag är.
Det var ingen storslagen sanning eller nån "vi mot dem" -känsla, utan...
"Det här ska du veta. Det ska du vara medveten om."
Jag kan inte förneka den känslan jag hade då.
Den hjälper mig att hantera saker som jag inte förstår.
Jag vet inte allt, men det betyder inte att jag inte vet nåt.
Ja, vi är snart nere vid ledningarna.
Det ser bra ut! Gå inte för djupt.
Ja.
- Jag återkommer. - Mr Cooper...
- Mrs Lopez... - Var är min man?
Om vi är mellan två våningar-
- är taket högst tre meter från nästa våning.
- Varför inte slå sönder flaskan? - Det går inte.
- Kan man smälta ner den? - Nej, flaskan ska se ut som den gör.
Kan du hjälpa mig upp?
Okej...
Vi kan leka charader! Jag börjar.
En film! Två ord!
De andra våningarna är nedsläckta, det är svårt att avgöra avståndet.
En häst? En hjort?
"Deer Hunter"?
Det är en hund!
Även om vi kommer dit får vi nog inte upp dörrarna utan el.
"Benji"?
- Jag sa ju "Deer Hunter". - "Old Yeller".
- Ja. - Hur kunde han veta det?
Den sorgligaste filmen nånsin, helt underbar.
Det sorgligaste du kommer på!
En valp! Gipsad över hela kroppen. Han gråter...
I en av tårarna speglas en enhörning. Sen svälter han ihjäl!
- Det är svårtoppat. - Verkligen.
- En pojke som äter upp sin bästa vän. - Usch!
En kanin som ramlar ner i en brunn, ingen kan rädda honom eftersom...
Alla har ätits upp.
Din tur, Einstein. Det sorgligaste du kan tänka dig.
En vetenskapsman som levde för 300 år sen-
- ville ta reda på hur mycket jorden väger.
Han gjorde uppskattningar med hjälp av pendlar och motvikter.
Han ägnade många år åt att bygga sin apparat, och sen dog han.
Han visste precis hur han skulle få fram svaret, men hann inte.
Allt som har hänt och allt som kommer att hända-
-styrs av lagar som är vetbara.
Med tillräckligt mycket kunskap kan man förstå allt.
Att befinna sig mellan det som är vetbart, det vill säga allt-
- och det som vi faktiskt vet, vilket knappt är nåt-
- det är verkligen sorgligt. Det är mänsklighetens största tragedi.
Vet du vad företagets problem är?
Det globala energiproblemet tros kräva ett stort företag-
- så vi blir stora, långsamma och gammeldags.
- Vi är för stora för att ligga först. - Målet är inte att "ligga först".
Varför inte?
Energi finns överallt. Vatten, majs, döda dinosaurier...
Det är i distributionen möjligheterna finns. Det är så enkelt.
- Syftar du på mikrokablar? - Nej.
- Fiberoptik? - Nej.
Vad är det, då?
"Reduktiv områdesmätning."
- Vad är det här? Ditt största verk? - Titta.
- Är det här din idé? - Jag sa ju att det var enkelt.
- Varför har du inte sagt nåt? - Jag jobbar på supporten, eller gjorde.
Det är inte klart än.
Jag kan få fram elen till huset, men med gamla ledningar i huset...
Då tar det stopp.
Varför ska den in? Låt dem hämta den ute i stället.
Inte människorna, manickerna.
Det här ska nån få sota för, och inte ska det bli jag.
Få fram namnen på alla rivaler och stäm dem!
Kalla hem Hillman från smekmånaden.
Ta reda på vad Kelsos favoritrestaurang heter och köp den.
Om inte vi kan bjuda honom på middag ska ingen annan heller få göra det!
Visa vad som finns under skalet. Tänk på stepparen.
- Jag hatar honom! - Hur mycket?
Han steppar morgon och kväll...
Han steppar för tjejen på 43:an.
Vet du vad? Hon är inte ensam, hon är en kämpe.
I dag blir det inga kopior... Hon har en käke av stål!
Visa vad som finns under skalet.
- Ett hjärta av glas. - Vad betyder det?
- När det går sönder släpps ingen in. - Nej, nu räcker det.
Ge mig godiset nu.
Okej.
Det förtjänar du.
Jag hatar dig lite grann.
Hej, Jorge.
Hej, älskling! Vad underbart att se dig.
Jag har tamales med mig, med fläsk i.
- Akta! - Nej!
Okej, jag förstår.
Det är jättestark ström.
Så gott.
God jul.
Jag vill inte skrämma bort dem, jag vill skrämma dem till handling!
Svaga människor som låtsas vara starka. De slösar bort min tid!
Snälla! Kan ingen hjälpa mig?
Jag sitter fast här!
Hjälp mig!
Gode Gud, hjälp mig.
Jag sänker dosen så att det räcker.
Om hennes tillstånd försämras blir du stämd så det skriker om det.
Jag blir skild så det skriker om det om jag inte kommer ut snart.
Jag lovade frun att vi skulle gå på nån utställning på The Met i kväll.
Kissa i hörnet.
Inte härinne!
Jag ska lära dig ett knep.
- Det ryms inte däri. - Jag kan lite österländsk medicin.
Jag ska visa hur man blockerar smärta. Stick in den här i halsen på mig.
Hjärnan kontrollerar kroppen, kroppen tjänar hjärnan.
- Från hjärnan, till kroppen. - Men...
Jag förbjuder min kropp att känna smärta.
Min hjärna godkänner det icke. Min hjärna har ej bett om det.
Här, hela på en gång.
Ta ut den! Ta ut den!
Jag når inte!
Stå still!
Det skulle ju inte göra ont!
Karen? Hör du mig?
- Försök att ligga still. - Pulsen stiger.
Säkert för att nån skrek.
Karen... Slappna av. Hör du mig?
Var är min man?
Efter några dagar avslutades räddningsarbetet.
Vänner och familj höll hoppet uppe och tände ljus i lobbyn-
- alldeles intill platsen där personerna sågs senast.
Är det ett mynt av vanlig storlek?
Myntet, flaskan och korken är av vanlig storlek.
Och det handlar inte om att resa i tiden?
Jaha... Vad står de för?
En massa saker.
Den här är en hyllning till min morfar.
Och den här till mamma.
Det här är min guldfisk mr Sunday.
Han har inte kommit på vad han vill säga än.
Och den där...?
- Den, ja... - Det är mer invecklat.
ÄLSKA MIG?
- Så vacker... Vem är den till? - En vän.
En flickvän?
Inte nu längre.
ÄLSKA MIG?
Är det där vatten?
- Har du vatten? - Ja.
- Vi borde ge det till Jacob. - Det är lugnt, vi kan spara det.
Om vi skulle fastna i en mindre och varmare hiss nån gång?
- Det kanske är klokt att spara det. - Idiotiskt!
- Jag köper den för 20 dollar. - Av mig får du 100 dollar.
Så mycket har väl inte du?
Vi sparar den till senare.
Julafton... Solouppträdande. Vad skulle ni spela?
"I'll Be Home For Christmas."
Bing Crosby, bättre än Beethoven.
Ackordföljden är liknande, men vad skulle Ludwig säga om texten?
ÄLSKA MIG INTE!
Det är samma leveranssystem som du pratar om-
- men finns det på båda sidor blir effektiviteten dubblerad.
Ute på landsbygden, då? Där de inte använder så mycket el.
Fransmännen kanske kan köpa tillbaka Mellanvästern.
Vi kanske kan kompensera skillnaderna med en utökad startmängd.
Nej, vi komplicerar det för mycket.
Det var enkelheten som var det fina.
Hur ska vi dra nytta av landsbygdens avlägsenhet?
Hallå? Är det nån där?
Jag behöver få tag i min son. Han måste få veta...
Jag förväntar mig inte att han ska förstå. Definitivt inte förlåta mig.
Men han måste få veta att jag vet att jag gjort fel.
Jag har så mycket saker... Så var det inte förr.
Du, din mamma och jag, i en tvårumslägenhet i norra London.
I Archway.
Du minns säkert inte det, men vi var rika då.
Alla dessa saker... De betyder ingenting!
De spökar ut en och säger att man kan köpa precis vad man vill-
- och bete sig som om man äger hela världen.
Det är inte det allt handlar om.
Vi var rika. James... Jimmy...
Jag ber verkligen om ursäkt.
Vi var rika, men jag förstörde allt.
- Har du nån känsel, Karen? - Nej.
- Jag känner inte bröstkorgen. - Bröstbenet är fäst med klamrar.
Det är viktigt att du ligger still.
Hur gick det?
Tumören har gjort stor skada.
Mycket mer än vi kunde se på röntgen. Det ser inte bra ut, Karen.
- Kommer jag att dö? - Du har nog några veckor kvar.
Kanske en månad.
Måste jag tillbringa den tiden här?
Jag förstår att det känns konstigt-
- men snart är du hemma hos din man igen.
- Jag tänker inte säga nåt till honom. - Varför inte?
Han vet redan för mycket. Det här behöver han inte få veta.
Måste vi inte berätta det för honom?
Vi har bara skyldighet att berätta för henne.
Han kommer ändå att få veta det sen.
- Dr Roberts... - Ja?
- Jag vill be er om en sak. - Vad då, Karen?
- Be för mig. - Det ska jag göra.
Be för mig här och nu.
- Jag tror inte att en bön... - Jag begär inget mirakel.
Bara en bön.
Gode Gud, om du finns...
Han finns. Det gör han, doktorn.
- Vi har en kvinna här... - Jag har ett namn.
Karen är allvarligt sjuk.
- Var ärlig nu, doktorn. - Kan jag få sköta det här?
Karen kommer att dö.
Hon har en tumör i hjärtat och det finns inget vi kan göra.
Om det finns nåt du kan göra, så var snäll och gör det.
Hon kommer att ha mycket ont...
...och hennes man kommer att behöva stöd.
Hennes familj och vänner...
...och vi allihop.
Vi behöver få veta... nånting.
Inte allt, men nånting.
- Amen. - Amen.
Amen.
Du borde ha bett för hissen också.
Nåväl, Smilgropen... Har de inte löst det nu, så lär det dröja till i morgon.
Sov gott.
- Har du mer godis? - Om det vore så väl.
Vet du... Du har påverkat mig.
Va?
Du ville bevisa för mig att jag var vacker-
-men gick direkt på hår och smink.
Det kallas att visa sig från sin bästa sida.
Om du tyckte att jag var vacker på riktigt kunde du bara ha fotat mig.
Förlåt, men vem var det jag fotade typ 300 gånger?
- Nån som jag låtsades vara. - Nej, det var du.
Det var dig jag fotade.
Om det är fel av mig att få dig att inse fakta-
- så kan du låsa in mig och kasta iväg nyckeln.
När nån typ från East Village med låtsasglasögon-
- drar runt elefantskit på en tavelduk och kallar det konst...
Då tackar jag Monet, för att han målade näckrosblad-
- i stället för en död karp som flöt omkring i dammen...
Nu gick liknelsen förlorad, men du förstår säkert.
Jag tror att du tyckte om det.
Jag vill ta fler bilder.
Jag måste bara säga en sak...
Jag har inget emot att äta upp er om jag blir tvungen till det.
- Nu förstår jag varför du är singel. - I hissen finns inga hemligheter.
Då så...
Jag fuskade på slutprovet på Juilliard.
Jag får blommor från mig själv efter varenda konsert.
Det var jag som fes.
Aj! Man ska inte få nåt straff, det var ju ett erkännande.
- Det beror på vad det gäller. - Vi borde skjuta upp dörren.
- Ska vi skjuta genom tegelväggen? - Vi kanske är nära en dörr.
- Akta er. - Vänta! Tänk om det studsar.
- Det här är verkligen ingen bra idé. - Gör det inte, du får vattnet!
- Strunta i vattnet! - Ge inte bort det.
- Vi kanske borde ta varsin klunk. - Är vi i Afrika nu?
Det är Kendras vatten, hon bestämmer.
Vilka vill ha kvar vattnet som en symbol för hopp?
- Skjut upp dörren! - Tyst!
- Då häller jag ut det! - Okej!
Okej... Jag stoppar ner pistolen.
Men jag får välja nästa stycke.
Jag vill höra "Stilla natt", spelad av Mandy.
Halvvägs ner... När det ser bra ut trycker du ner helt och tar en bild.
- Är du beredd? - Du är så nöjd med dig själv.
- Skulle inte du vara det? - Jag antar att jag förtjänar det.
Då sätter vi igång. Fram med känslorna nu, Smilgropen.
Så ja! Du är glassen, spräck ditt skal.
Så ska det se ut! Har du gjort det här förut?
Mascaran framhäver dina ögon.
Jättefint!
- Jag förstår inte varför du valde mig. - Det gör du visst.
3,14159265358...
- Hallå? - Hej!
- Mår ni bra? - Strålande!
Vi ska precis skarva elledningen, så det kan skaka till lite för er.
- Sen kollar jag om ni behöver nåt. - Okej!
- Vi skulle behöva en sak redan nu. - Vad då för nåt?
Vi har en tom vinflaska med ett mynt i.
Vi vill få ut myntet utan att ta ut korken.
Kan ni inte bara trycka ner korken i flaskan och hälla ut myntet?
Jo, det kanske kan funka. Tack!
Då blir avståndet på landet inte ett problem längre!
Väktaren här, är det nån där?
Nej, det är ingen här. Vi har det bra.
Avståndet spelar ingen roll, så länge systemet är intakt.
Så himla enkelt!
Ge mig en örfil. Ge mig en örfil!
Jag drömmer att jag fastnat i en hiss och revolutionerar eltillförseln.
- Vi kan slå till varandra samtidigt. - Okej, jag räknar.
Ett, två, tre.
- Jag ser det fortfarande. - Jag med.
- Vi drömmer inte! - Vad lätt du är!
Kom igen, Mandy! Bättre kan du.
Vad var det för konstgrej du skulle hålla i?
En julinsamling.
"Abstrakt konst i en postabstrakt värld."
- Ta med oss på visningen! - Ja, den vill vi se!
- Nej, det tror jag inte. - Jag älskar konst.
Jag har inget bättre för mig.
Okej...
- Du verkar längre nu. - Jaså?
God kväll, mina damer och herrar, och välkomna till vår nya utställning:
"Abstrakt konst i en postabstrakt värld".
Den franske konstkritikern André Gide sa en gång:
"Konsten är ett samarbete mellan Gud och konstnären."
"Ju mindre konstnären gör, desto bättre."
Med de orden i åtanke ska vi titta på några av de finaste samarbetena.
Vi inleder visningen med det här verket med titeln "Stridsropet".
Med tanke på titeln kan man förvänta sig ett slagfält-
- men i stället ser vi en spegel målad på en stor bit papp.
I spegeln syns ingenting, så fantasin får färdigställa målningen.
Vad vill man se? Vad är man rädd för att få se?
Om det nu hörs ett stridsrop, var pågår då striden?
Kanske på den plats som vi alla är bekanta med -vårt eget sinne.
Den heliga plats där vi beslutar när vi ska strida och när vi ska fly.
Vi går vidare till vårt största verk.
En cementvägg som är 3,5 meter hög och 6 meter lång.
På den vänstra sidan står ordet "historia" skrivet 70000 gånger.
I olika storlekar och typsnitt verkar orden tävla om utrymmet-
-i hopp om att bli sedda och ihågkomna.
Den högra sidan, som är alldeles tom, är lika mycket ett konstverk.
- Är det framtiden? - Ja, det kan man tänka sig.
Alla 70000 "historia" är vända uppochned-
-och så tvingas vi läsa dem.
Det kullkastar betydelsen av det förflutna.
Fokuserar man enbart på det förflutna är risken att det blir nuet-
-eller till och med framtiden.
Hissa upp den! Bort med den!
Nästa verk är en skulptur.
- "Galjonsfiguren". - Den gillar jag.
Vi tänker genast på de galjonsfigurer i trä som prydde gamla fartyg.
Den här figuren ger oss få ledtrådar till det som finns därunder...
Älskling!
...men man kan ana en form.
Möjligen en kvinna, kanske försöker hon ta sig ut.
Det är svårt att avgöra eftersom det är täckt av en massa färg.
- Vad finns under all färgen? - Det vet vi inte.
Vill du inte veta?
När ett mysterium har lösts är det inte längre ett mysterium-
-utan ett problem.
Jorge!
Skynda er!
Här har vi mitt favoritverk, det vill jag verkligen visa er.
Det heter ingenting, och konstnären vägrar signera det-
- för att inte påverka tolkningen av det.
Storleken på duken, färgerna, variationsrikedomen-
- gör att det kan tolkas precis hur som helst.
Jag hittar inte ens ord att beskriva det med.
Det trotsar alla försök till beskrivning och kategorisering.
Jag tvivlar på att konstnären skulle kunna göra om det.
Älskling!
Konst när den är som bäst, vad nu det är.
Det får avsluta visningen, tack för att ni kom hit.
Nu får ni titta vidare i er takt.
- Funkar det? - Jag har ont i huvudet.
Det funkar.
Vad ska du göra när du kommer härifrån, Karen?
Jag ska spela mycket harpa.
Äta chokladkaka varje kväll.
Åka ut på långa bilutflykter.
Jag reste mig för fort.
- Hur gick det? - Bra, nu är han inte kissnödig längre.
Karen... Vad kommer du att göra utflykterna i för slags bil?
Vet du vad, jag hade en gammal Chevrolet Blazer länge och väl.
Jag körde runt i den överallt.
När det blev stulen för ett par år sen köpte jag en begagnad Volvo.
Den fungerar fint, men jag köpte den mest för färgens skull.
- Vilken färg har den? - Det är dags att byta olja i den.
Den lär jag ju aldrig mer behöva byta igen.
Eller betala skatt, eller städa badrummet...
Den är grön.
Hallå?
Tack, vilka goda nyheter!
- Fem minuter till. - Det har vi hört förut.
Jag väljer att tro på det. Snart blir allt som vanligt igen.
- En helt vanlig jul. - För mig blir det inte som vanligt.
Det enda som är värre än att sitta här är att sitta på tredje raden.
När jag kommer ut härifrån ska jag satsa på första raden.
- Bra där, Marta! - Jag ska sluta spela döda gubbar.
Det blir inget mer förrän jag skrivit nåt själv.
Jag ska ringa till Juilliard och berätta att jag fuskade.
Sen ska jag hälsa på Karen och se hur operationen gick.
- Du då, Mandy? - Jag vet inte vad jag ska göra.
- Jag tänker inte lova nåt. - Kom igen nu, tuffing!
Du måste!
- De här blev ju jättebra. - Det är ju du, Smilgropen.
Samarbetar du med andra fotografer eller har du en egen studio?
Jag jobbar faktiskt på bårhuset.
Jag fotograferar döda människor, till registren och vad det kan vara.
- Skojar du? - Nej.
Men ibland är de sminkade.
Walter! Walter! Walter!
- Walter! Walter! Walter! - Okej!
Walter!
Jag ska deklarera min kärlek till mina drömmars kvinna.
Vem är den lyckliga?
Dawn.
Jag har nog anat det på dina blickar, Walter...
Får jag behålla Backstreet Boys-lakanen i sängen?
- Bara du är där också. - Jösses...
Flytta på er!
Hallå?
Tack.
Tack så hemskt mycket!
Och god jul.
Det är hål i taket. Ni borde nog göra nåt åt det.
Strömmen är tillbaka. Jag vill tacka er alla -de flesta -för tålamodet.
Snart ska det röra på sig.
Ja!
Samla ihop allt.
- Får jag behålla det här? - Visst.
- Jag tänkte att vi kanske... - Jag tänkte...
- Du först. - Nej, du.
Vi kanske ska försöka klättra upp?
Det är en hemskt dålig idé.
Jag skulle säga att när det här är över-
- om vi inte är två lik vid det laget, så borde vi...
Ja!
Tack! Vi älskar er!
Sex på morgonen. Vad ska ni göra nu?
Jag ska ta en springtur. Och sen en munk.
Jag ska gå och lägga mig och se en film.
- Tack för konstvisningen, Glen. - Ja, det var fint.
Och Nick, jag skulle vilja veta... Nej, jag vill inte veta.
Du har inte sagt vart du var på väg, Tim.
Till sjukhuset. Min fru har fått en tumör bortopererad.
- Jag beklagar. - Hoppas det gick bra.
Ingen fara. Vi vet vad det var, och hur det skulle lösas.
Vi måste ringa till CNN också!
Jag vet inte vad...
Jag älskar dig!
Oj!
Vi har varit fast här länge.
Ska du ta trapporna sista biten?
Nej, min kompis bor en bra bit upp, så jag tar risken med det här odjuret.
- Modigt. - Jag frågade aldrig vad du heter.
- Ann. - Annie...
Jag tycker nog att vi två bör träffas igen, förhållandevis snart-
- under lite rymligare former. Vad sägs om det?
Jag har en pojkvän.
- På riktigt? - På riktigt.
- Snygg och stenrik? - Han jobbar med support.
Fattar han hur vacker du är?
Jag gör det.
- Ingen visste att vi var här. - Vi visste.
Kom hit.
Jag måste gå. Vi ses.
Hej.
Hej då, Glen.
- Får jag följa med? - Visst.
- Springtur, munkar... - Jag vill verkligen se en film.
Tack.
Här får du jungfrun med dig. Hon kommer att hjälpa dig.
Du kommer att bli bra igen.
Ursäkta mig!
Du!
Det är ingen fara!
- Jag får gå klädd så här. - Jättefint.
Förbaskade cyklist!
Grattis på födelsedagen! Och god jul.
Förlåt för att jag missade festen i går.
Jag kom inte heller dit.
Vi ses snart, då ska jag berätta allt. Du kommer inte att tro mig.
Vi får väl se.
.:: RAPiDCOWS - www.hounddawgs.org ::.
Du är sen till lektionen. Var har du varit?
Jag vet inte.
Hallå?
Var är ni?